Det skiter jag i. Jag följer inte med.
- Jag dör hellre än att ligga i kistan. - Gör som din skapare säger.
Han må vara min skapare, men han uppfostrade mig inte.
Det gjorde Tara.
Hon lärde mig att äta-
- och kontrollera mina impulser.
Han stack, och du lämnade henne när vi behövde dig som mest.
Vi har större problem.
- Hon dog på grund av dig! - Det räcker!
Du har rätt.
Jag har varit en hemsk skapare.
Och jag är ledsen för det.
Men jag ångrar inte att jag omvände dig-
- och jag är stolt över att du är min avkomma.
Varför kom du tillbaka?
Pam och jag ska döda Sarah Newlin innan jag dör.
Räkna inte med mig.
Hon var praktiskt taget din styvmor. Om du vet var hon är-
- så måste jag veta det.
- Jag följer inte med dig. - Så fan heller.
Men jag ska berätta vad jag vet-
- om du släpper mig fri.
Willa Burrell-
- jag avsäger våra blodband-
- och min makt över dig som min avkomma.
Som din skapare...
...släpper jag dig fri.
Det är som att sparkas i skrevet av en känguru, eller hur?
Sarah har en syster.
Säger du det? Det vet hela världen.
- Vet du nåt mer? - Hon heter Amber.
Amber Mills.
Och hon är vampyr.
Hur fan kunde Sarah Newlin-
- ha en vampyrsyster utan att nån visste det?
Jag vet inte, men jag hörde henne på telefonen hos guvernören.
Sarah varnade henne att inte ringa dit-
- annars skulle min far skicka iväg henne.
Har du nån aning om var Amber bor?
Samtalet kom från Dallas.
Duktig flicka.
Ginger?
Hälsa föraren att vi ska till Dallas.
Och vi behöver bara två resekistor.
Va? Nej.
Du kom precis tillbaka.
Och om du går härifrån får jag aldrig se dig igen, eller hur?
Ta mig med. Lägg mig i den tredje kistan.
- Ledsen. - Vad...
Är du ledsen?
Jag har varit din sexslav i 15 år, Eric Northman-
- och vi har aldrig haft sex.
Inga avsugningar eller avrunkningar.
Vet du vad en sexslav utan sexet är?
En slav?
Du ska ta med mig till Dallas.
Och om du inte tar med mig-
- så är det bäst du knullar mig innan du åker.
Ginger, jag är sjuk.
Det är jag med.
Nej!
Sook? Hej.
Hej.
Jag kom så fort jag hörde.
Om Alcide?
Om allt. Hur mår du?
Huset är så tomt.
Din store man tog upp en del utrymme.
- Jag är ledsen. - Nej, jag är ledsen.
Jag måste städa upp. Jackson kommer imorgon bitti...
- Oroa dig inte för det. - Du behöver sömn.
När sov du sist?
Låt mig bädda ner dig.
- Lafayette? - Ja?
Gå inte.
Jag är här när du vaknar, Sook.
Oroa dig inte.
Nattinatti.
Vad fan?
Titta vem som är vaken.
- Var är alla hans... - I bilen.
När Alcides mamma dog var det svåraste att gå igenom hennes saker.
Säg till när du vill gå igenom allt-
- när du känner dig redo-
- så kör Jenny och jag ut dig dit, sedan löser vi det.
Ja, vi löser det.
Ser man på, den odöda har vaknat.
- Hej, Sookie. - Sov du gott?
Varför har vi nog med mat-
- för att kväva en häst?
Jag och Jenny har lagat mat hela dagen.
Det är väldigt rart-
- men jag kan inte äta allt det här.
Det finns nog med mat för att mata hela stan.
Tja...
Hela stan kommer hit.
Va?
Vänta, tänker...
Tänker ni ha fest?
- Ja, Sookie. - I mitt hus?
Dagen efter...
Jag vet vad du tänker, men döden måste inte vara så sorglig.
Jo, det måste den faktiskt.
Döden är sorglig av naturen.
Jag är sorgsen.
Jag är inte på festhumör.
Sook. Sook.
Vad sa du igår kväll när du kom hem?
Om att huset kändes så tomt?
Så vi tänker fylla det.
Så att vi kan säga "hej" till livet.
- Ja. - Och så ska vi göra.
Vi tänker fira livet, för fan.
Jag går och lägger mig.
Vad hade Tara velat? Vad hade Alcide velat?
Alcide hade velat att du hade folk hos dig.
Ja, så pallra dig upp för trapporna och gör dig i ordning.
För snart kommer det folk hit med prima alkohol-
- och ingen av dem får komma fram till dig och säga:
"Jag beklagar sorgen."
Inget sånt skitsnack.
- Bra sagt. - Just det.
Kom igen, ställ fram resten av sakerna.
- Och Jennys kyckling. - Den är inte lika god som min.
Sookie?
Det här händer inte.
- Kommer jag tidigt? - Ser jag inte redo ut?
Svara inte på det.
Jag fick precis reda på festen.
Jag förstår.
Jag hade ingen alkohol.
Mamma lärde mig att det var oartigt-
- att komma tomhänt till en fest-
- så jag tog med de här.
Det är väl bäst jag går och sminkar mig-
- men under tiden bjuder jag in dig.
Amber Mills?
Vilka är ni?
Jag var alltid familjens svarta får.
Blev vampyrälskare efter skolan-
- när fröken Perfekt gifte sig med Steven Newlin.
- Hon är inte här. - Precis som jag sa.
Vi måste vara säkra.
Din pojkvän?
Jeremy. Han omvände mig.
Han hjälpte mig att få ordning på livet.
Men när jag blev omvänd fick Sarah panik.
Hon gifte in sig i Solens gemenskap, trots allt.
Men hon visste att jag var pank-
- så hon började betala mig för att stanna i kistan.
Sedan berättade hon för världen-
- att hennes syster blev tagen av vampyrer-
- och att jag hade försvunnit.
Men jag var här hela tiden.
Jeremy och jag satt här-
- och tittade på "House Hunters" -
- och drack Tru Blood.
Vad hände med Jeremy?
Samma sak som händer med oss.
Den ena dagen får han ådrorna.
Några månader senare dör han i mina armar.
Ibland klandrar jag mig själv.
Om jag inte hade tagit hennes pengar...
Hon hade dödat dig och gått vidare.
Det här är inte ditt fel.
Det är din systers-
- och det är därför vi ska ta henne.
Hjälper du oss att hitta henne?
Tänker ni döda henne?
Det finns en chans att det blir så.
Då kan ni räkna med mig.
Jag gillar henne. Jag gillar dig.
Är det okej om jag inte har bestämt mig om dig än?
Ja, jag gillar henne verkligen.
När såg du Sarah sist?
Det var flera år sedan nu.
Men hon ringde imorse.
Hon är i Dallas och behöver ett gömställe. Jag bad henne dra åt helvete.
Hon är i Dallas.
Vet du var hon kan ha tagit vägen?
Dit hon alltid går. Mamma och pappa.
Trots att hon vanhedrade familjen går de alltid på hennes skitsnack.
Och var bor mamma och pappa?
I Preston Hollow, så klart.
Men de är inte hemma ikväll.
De har nog redan åkt till det här.
Bush Library anordnar gala för Ted Cruz
Så fort jag sa att de skulle dit lade hon på luren.
- Hon kommer att vara där. - Vi ska visst på en gala.
Har du en bild på dina föräldrar?
Ni kommer aldrig in. Ni är vampyrer.
Vakterna är strikta-
- och de bjöd bara in skitstövlar.
Du känner inte oss.
Vi kan vara skitstövlar.
Jag vill säga adjö till min flicka.
Det finns alkohol och vampyrer hos Sookie.
Det sägs att ögonen är själens fönster.
Snälla, Lettie Mae.
Se mig i ögonen.
Jag går inte till festen i jakt på vampyrblod.
Jag vill bara säga adjö-
- för det finns ingen kyrkogård där jag kan besöka Tara.
Det finns inget kvar att begrava.
Jag är ledsen, men nej. Jag måste göra det som är bäst för dig-
- även om du inte gillar det.
Låt mig ta hand om dig ikväll.
Snälla. Okej?
Okej. Smaka nu-
- för jag vill tillaga det som du gillar det.
Kom igen.
Det fattas lite kummin.
Okej, jag...
- Hej. - Hejsan.
- Fram med kardan, viting. - Hej.
Där hade vi tur, mina damer.
Ja, det hade vi.
Otroligt vad lite sömn kan göra för att lugna nerverna.
Vet ni vad? Efter allt vi gick igenom-
- tänker jag göra några förändringar...
...och skärpa mig. - Det är bra, Jane.
Jag ska ta mig i kragen.
- Amen. - Bra för dig.
Från och med imorgon.
Jag börjar också imorgon, okej?
- För att inte dö. - Amen.
Om någon vet hur man lever loppan så är det du, Jane Bodehouse.
Minus.
Mr Compton, jag har inte sett dig sen din pappa dog.
Det är trevligt att se dig.
- Vad är det som pågår? - Det som pågår, William Compton...
...är att Lincoln har kallat sina soldater.
Kallat sina soldater?
- Charles, menar du... - Det stämmer. Krig.
Alla tar värvning.
Baserat på vår utbildning och våra framstående familjer-
- är vi garanterade att bli officerare.
Spännande, inte sant?
Det är vår rättighet att leva hur vi vill-
- utan att störas.
Och jag är redo att göra vad som än krävs-
- att offra mitt eget liv-
- för att bevara den rättigheten.
Ska vi låta ett gäng fega jänkare-
- komma hit och ta vår frihet ifrån oss?
Nej!
Då är det Louisianas suveräna rätt-
- att träda ut ur unionen!
Mr Dupont har rätt.
Fort Sumter var bara början.
Vi kan inte, vi får inte-
- låta dem förstöra vår livsstil.
Vi har inget annat val än att kämpa.
Med vad?
Det här är en hopplös kamp.
Jänkarnas artilleri är bättre.
De har mer sofistikerade vapen än vi.
De kommer att förstöra vår stad.
Bränna vår mark och vårt levebröd.
Lämna min bar, William Compton.
Vi har inte plats för de som försvarar jänkare.
Ledsen att ni finner sanningen stötande, mr Bodehouse.
Ynkrygg. Ut.
För att inte dö.
Hej, Sook.
- Du är fin. - Tack, du också.
Ja, jag måste erkänna att äntligen få en chans att duscha-
- gör en stor skillnad.
Jag menade Violet.
Sookie, min syster.
Jag vet att vi inte får beklaga sorgen-
- men jag beklagar sorgen. Hundratals av mina pojkvänner har dött-
- men jag minns hur smärtsamma de första var.
Där är du, Sookie.
Du ser hungrig ut.
Det finns två sorters kyckling.
Ursäkta oss.
Vad är det?
"Hundratals av mina pojkvänner har dött?"
Håll käften och dansa med mig.
Benadryl ALLERGI
Alcide kunde vara en arrogant skit-
- till och med som barn.
Man bad honom att gå åt vänster, och han gick åt höger.
Han ifrågasatte allting.
Att kämpa-
- är en livsstil där vi kommer ifrån.
Men Alcide kämpade inte bara för kampens skull.
Han sa en gång: "Jag ska kämpa när jag är redo.
Jag ska kämpa när jag har något som är värt att kämpa för."
Du var värd det, Sookie.
Annars hade han inte kämpat för din skull.
Min pojke dog som en hjälte.
Men man kan inte dö som en hjälte utan en rättfärdig sak.
Tack.
För Alcide.
- För Alcide. - Alcide.
Ursäkta mig.
Nej, Lettie Mae. Du kan inte ställa till med en scen här.
Jag beklagar sorgen.
Lettie Mae.
Vill du säga några ord om Tara?
Först av allt-
- känner jag för er skull, mr Herveaux.
Jag är ledsen-
- men även glad för er skull, för er son dog som en hjälte.
Min Tara var också en hjälte.
Jag begick misstag när jag uppfostrade henne.
Jag uppfostrade henne inte alls.
Ni gjorde det.
Hennes vänner.
Trots det-
- så offrade hon sig själv för att rädda mig-
- trots all smärta jag orsakade henne.
Och det är mer än heroiskt enligt mig.
Så jag ber er att göra som jag-
- och höja era glas för henne.
Har ni något utan alkohol?
Ja.
Här.
Tack.
För min lilla flicka.
För Tara.
Tack.
Hur är festen?
Du borde komma in.
Jag är okej.
- Jessica... - Andy.
Jag kan inte.
Har det slagit dig att om du torterar dig själv för mina flickors skull-
- så håller det smärtan vid liv för mig?
Har du tänkt på det?
Det har varit en helvetes vecka, men du har varit här.
Du var snäll mot Adilyn.
Du hjälpte mig få tillbaka Holly.
Jag vet inte om det finns ett budskap-
- i all den här skiten, men jag väljer att se ett ändå.
Livet är för kort.
Det är för dyrbart för att se tillbaka hela tiden.
Jag går framåt.
Men jag behöver din hjälp med det.
Hur kan jag hjälpa dig?
Har du en ring jag kan låna?
En ring, men...
Herregud.
- Tänker du fria till Holly? - Gör det inte...
...till en större grej än det redan är. - Det är stort.
Jag vet. Jag är panikslagen.
Ge mig en ring innan jag ändrar mig.
Du kan inte fria till Holly med de här.
Vad fan ska jag göra, då? Jag har inte hunnit gå till gallerian.
Kom igen.
Vänta lite.
Är det okej att jag lånar den, Sookie?
Självklart.
Farmor hade älskat Holly.
Men hon lämnade den åt Jason och hans blivande hustru.
Ja, det gjorde hon.
Du är redan min, Jason.
Jag behöver ingen ring för att bevisa det.
Här är den.
Herregud.
Den är vacker.
Är det den?
Jag tänker verkligen göra det.
Andy-
- du har en fin kvinna.
Den är din.
- Har du sett din mor? - Hon är i vardagsrummet.
Ni kommer att vilja se det här. Kom hit.
Ett råd. Jag vet inte om ni två knullar, men om ni gör det-
- så måste det sluta genast. Är det förstått?
Vad är det?
Andy?
Andy, vad är det?
Kan vi stänga av musiken?
Det ska bli.
Andy, herregud.
Vad gör du?
Holly, jag...
Jag vet inte... Jag kan inte...
Jag vet inte vad jag är på väg att säga-
- men jag har väntat på det perfekta ögonblicket att göra det här-
- men något kommer alltid i vägen.
Det var först när du försvann-
- som jag insåg att det som kom i vägen-
- var jag själv.
Jag har en röst i huvudet som säger-
- att jag inte förtjänar en så vacker kvinna.
Att jag inte förtjänar en så god kvinna.
Och det gör jag antagligen inte-
- och jag vet att det är dålig tajmning...
...men, snälla...
...bär den här ringen.
Jag går igenom allt med dig...
...hela vägen. - Ja.
Jag har inte frågat än.
Du måste låta mig fråga.
Förlåt.
Jag blev för ivrig.
Holly Cleary, jag älskar dig av hela mitt hjärta.
Vill du gifta dig med mig?
Det var fint.
Jag älskar dig, Andy.
- Vi går och gratulerar dem. - Ja.
- Hej. - Vad är det?
- Du ser glad ut. - Det är jag.
Kom igen, vi sticker.
Seriöst? Nu?
Ja, det var ett tag sedan.
Jag vet, men vi är på en fest.
Var inte en våt filt. Försök att ha kul så går vi senare.
Vilken överraskning.
Är du okej?
- Ja. - Tänker du börja gråta?
Jag tror det.
Kom så smyger vi upp.
Missförstå mig inte, jag är så glad-
- för Andys och Hollys skull.
Det är bara lite mer av en hyllning av livet-
- än jag var beredd på.
Saknar du honom?
Hur kan jag sakna någon jag inte ens förstår är död?
Alcides död är en chock.
Det är just det. Jag insåg aldrig att Alcide kunde dö. Han är...
...så stor och stark, och han bara...
Det kvittar hur stark man är-
- om nån annan har ett vapen.
Det var samma sak med Terry.
Det hände så fort, utan förvarning.
Saken är-
- att när man älskar en man-
- och sedan förlorar honom-
- kvittar det hur det händer. Han är ändå borta.
Man har samma tomrum inom sig, och det gör lika ont-
- oavsett om man var förberedd eller inte.
När Terry dog trodde jag att jag också skulle dö.
Hur tog du dig igenom det?
På natten, när ingen såg mig...
...brukade jag ta på mig hans jacka-
- så att jag kunde känna hans armar om mig igen.
Man kommer aldrig över-
- förlusten av någon man älskar. Man lär sig bara att leva med det.
Och ingenting kommer att läka smärtan-
- förutom tiden.
Och tequila.
Vad sägs om lite tequila?
All tequila i världen kan inte hjälpa mig genom kvällen.
"Våt filt"?
Vet hon ens vem du är?
Hon ger mig tillräckligt med kärlek.
Och tillräckligt med ömhet-
- för att hålla mig intresserad.
Det är som att betala minsta möjliga summa på kreditkortsräkningen varje månad-
- så att det inte blir indraget.
Det är precis så det är.
Jesus, är jag så-
- jävla enkelsinnad?
Nej, sir.
Det är inget som är enkelt med dig.
Kvällen vi träffades-
- minns du historien du berättade om hur du omvändes?
Får jag ställa en följdfråga?
Självklart.
Danny Monoghan.
Vad är det med honom?
Var ni...
Ja.
Jag sa till affärsbiträdet att min fru och jag var inbjudna till ett exklusivt evenemang-
- och att endast det bästa var gott nog.
Herregud.
Jag är en republikanfitta.
Tycker du det är roligt?
Vänta tills du får se vad vi valde ut åt dig.
Av med kläderna.
Fan, Eric.
Du är i andra stadiet.
Täck över de som är synliga.
Okej.
Jag kommer att dö, Pam.
Du måste acceptera det.
- Herregud, där är han. - Vem?
Vampyren som gav mig sitt blod.
Han har tittat på mig ända sedan han kom.
God kväll, Arlene.
Hej, Keith.
Arlene är väldigt tacksam-
- för att du räddade hennes liv, men hon har gått igenom mycket-
- så tona ner din sexighet en aning.
Jag förstår.
Och jag kan vänta.
Sookie, hälsa din vän-
- att hon är den vackraste kvinnan jag har sett på 300 år.
Och att vi ses i hennes drömmar.
Jag måste gå och kissa-
- du vet, eftersom jag är människa.
Arlene, har du sett James?
James. Har du sett honom? Jag har letat överallt.
Jag såg honom gå ut med Lafayette för en stund sedan.
Tack.
Din otroliga skitstövel!
- Stick härifrån! - Förlåt.
Seriöst? Är det allt du har att säga? Att du är ledsen?
Jag såg dig precis...
...knulla en man i vår bil. - Jessica...
Ur vägen.
Kan du prata med mig?
- Jason? - Ja, vad pågår?
- Kan vi prata? - Det finns inget att säga.
Återkalla hans inbjudan till huset.
- Vad gjorde han? - Jag såg honom...
...knulla Lafayette i bilen vi köpte tillsammans.
Stick härifrån, James.
- Jag borde nog... - Ja, okej.
Gå.
Är du okej?
Hör på.
Jag vill bara vara ifred-
- just nu.
Okej.
Om du behöver ett ställe att sova på så vet du var jag bor.
Du menar-
- trots all...
All "känslig musiker" -skit, insåg du aldrig att han var gay?
Jag tror inte han är gay. Han bara...
- Han är förvirrad. - Jag måste vara ärlig.
Baserat på det du såg där ute-
- låter det som han är gay.
Herregud.
- Vem är det? - Jag.
Gå din väg.
Hör på, jag vet att det gör ont...
Våga inte anta att du känner mig.
Du vet ingenting om mig.
Och du vet ingenting om honom.
- Fan ta dig! - Fan ta dig.
När blev han omvänd? Hur blev han omvänd?
Vem omvände honom?
Och var kom han ifrån innan dess?
Du vet ingenting av det här. Det gör jag-
- för jag brydde mig nog för att fråga, och han svarade.
Jag vet att det var pinsamt hur det här gick till-
- men om du är 100 procent ärlig mot dig själv-
- så vet du att han inte är din man.
- Är han din man? - Om han är det...
...varför är det så svårt att föreställa sig?
Alla andra i stan blir kära-
- och förlovade och skaffar barn.
Har det slagit dig att Lafayette-
- som får alla vita heterosexuella att skratta-
- och må bättre, har det slagit dig-
- att jag kanske också vill vara lycklig?
Nej.
James är en god man.
Han är vampyr.
Vad han än är.
Om du inte älskar honom, så släpp honom.
Sedan tar jag över.
Jag hade fel om Sookie Stackhouse.
Det var inte hennes fel. Hepatitvampyrerna tog över stad efter stad.
- Jag skäms för det jag sa. - Han gav sitt liv för henne.
Hennes man dog för att försvara staden.
Undrar om jag hade gjort detsamma.
Hon har förlorat fler än nån annan.
Och nu är hon vår värd.
Hennes hjärta är större än Louisiana.
Hej, Sookie.
- Hej. - Är du okej?
- Jag är full. - Okej, du förtjänar det.
Har du sett Arlene?
Nej, har...
Har du sett Bill?
Det finns ett gömställe-
- på andra sidan bron.
De är goda människor.
De ger oss mat och skydd för natten.
Vi får tillbaka styrkan-
- för att fortsätta norrut imorgon.
Ner, allihop.
- Framåt! - Okej, kom igen.
De är borta. Vi är säkra.
- Är du rädd? - Ja, jag antar det.
Okej, det kommer att ordna sig.
Men vi måste röra på oss.
- Kom igen. - Vi har kommit så långt...
Ser man på, vem har vi här?
Du hade ingen rätt att döda honom. Han var en god man.
- Du hade ingen rätt. - Jo, det har jag.
Ge mig kartan nu, är du snäll.
Gör det!
Hallå!
- Nej! - Ur vägen, Caroline!
Snälla, Charles, jag ber dig. Tänk på barnen.
Låt honom bli en varning för vad vi gör mot alla desertörer-
- oavsett deras hudfärg.
Bill? Jag kommer ut.
Är det säkert?
Ja, det är säkert, Sookie.
Du ser inte bra ut. Är du okej?
- Jag är okej. Jag tänker bara. - Sluta, då.
Hela vitsen med den här festen är att vi inte sitter och tjurar.
Du har inte varit social på hela kvällen.
Alla är glada att se dig.
Nej, de är glada att se dig, Sookie.
Du har gjort ett bra jobb.
Du har gjort mer de senaste dagarna än jag har gjort på flera decennier.
Integrering.
- Jag gjorde inte det här. - Jo, det gjorde du.
Tja...
Jag har haft en fin kväll.
Du kan inte gå än.
Jo, jag borde ge mig av.
Men det var trevligt.
Men jag måste erkänna att tanken på vänskap mellan män och kvinnor-
- var lite främmande på min tid.
- Bill? - Ja?
Tack.
För vad?
För att du ser mig så som jag inte kan se mig själv ibland.
Kom igen.
Godnatt, Bill.
Godnatt, Sookie.
Titta hur hon ler och lyser upp rummet.
Jag hörde att Willa var här.
Jag kan inte komma på vad Tara säger utan Willas blod.
Jag hugger henne om jag måste.
Var är Willa?
- Var är Willa? - Vem fan är Willa?
- Dansa med mig. - Nej. Willa.
Jag har druckit lite för mycket, så du måste komma till saken.
Sedan Eric släppte mig har jag behövt ett jobb, så jag undrade...
...om jag kan bli servitris... - Stopp!
Vad fan?
- Backa! - Jag är okej.
- Hon är okej.
Hon är okej. Stoppa undan huggtänderna.
Vad fan pågår här?
Lettie Mae knivhögg Willa.
Det är klart. Vad fan, moster?
Tara har försökt kontakta mig från den andra sidan.
Det enda sättet att ta reda på vad hon vill är med Willas blod.
- Kom nu, innan du blir mördad. - Ni ser på mig som att jag är tokig.
Folk tror mig inte, för att jag brukade dricka.
Du knivhögg någon, det är därför folk tror att du är tokig.
Ni är alla tokiga, om ni frågar mig.
Vad fan gör vi här?
För tre dagar sen kom en grupp rabiata vampyrer-
- och anföll stan, dödade folk och kidnappade oss.
Arlene, Jane, Holly och jag var fastkedjade, och vi...
Vi pratar om det i ett annat rum.
- Åh, nej, Sam. - Okej?
Du vill inte höra det här, men det måste sägas.
Folk är döda och traumatiserade-
- och ni reagerar genom att anordna en fest.
Skämtar ni?
Jag gillar inte att knivhugga folk, men Lettie Mae fattar.
Ni håller på som att allt är normalt, men det är det inte.
Sånt här händer inte i andra städer.
- Jag vill åka hem. - Hörru.
- Jag vill åka hem. - Här är din kniv.
Tack.
- Jag ser till att de kommer hem. - Tack, Violet.
Jag vet inte.
Lafayette kanske har rätt.
- Om vad? - James och jag.
Vi kanske inte passar ihop.
Ni träffades i ett fångläger, Jess.
Passa dig, Jason. Man ska inte kasta sten i glashus.
Jag förstår din poäng.
Ja, Violet.
Hon är ganska konstig, va?
Jag menar, hon...
Hon är uråldrig och sexig som fan, men hon är lite...
- Konstig? - Ja.
Hon är jävligt konstig ibland.
Tror du det är därför...
Nej, vad då?
Det är dig vi borde prata om, Jess.
Jag vill inte tänka på mig själv längre. Fortsätt.
- Vad är det? - Okej, då.
Tidigare ikväll, när vi grävde runt-
- och försökte hitta farmors ring-
- sa Violet: "Jag behöver ingen ring för att bevisa att du är min."
Och jag tänkte bara: "Snälla Jesus-
- sätt ringen på Hollys finger innan Violet får den."
Det var min farmors ring, Jess.
Det betydde mycket att hon ville ge mig den. Jag hade älskat-
- att ge den till någon en dag.
Men om det skulle bli Violet...
Jag vet inte.
- Åh, Jason. - Vad är det?
Du kan vara världens raraste man.
GEORGE W. BUSH BIBLIOTEK OCH MUSEUM
Av alla hemska saker jag har sett de senaste 100 åren...
...kan det här vara det värsta. - Ja.
Kom igen. Det är kul för att vi är tillsammans.
Nej, det är det inte.
Hur ser mamma och pappa ut, sa du?
Någon har det trevligt.
Skulle pappa ha så trevligt om Sarah hann fram först?
Jag tar honom ensam.
Mingla och hitta mamman.
Hur då? De här slynorna ser likadana ut.
Mamma?
- Herregud. - Hej, mamma.
Sarah, vad i...
Hela världen letar efter dig.
Vad gör du här? Är du helt från vettet?
Herregud. Jag har saknat dig så mycket.
Du ser fin ut i de där kläderna.
Jag hade glömt hur vacker du var.
Vad vill du?
Och vad har du gjort med ditt hår?
Jag är i knipa.
Ja, det är du.
Nej, jag menar en riktig knipa.
Och jag behöver hjälp högt uppifrån.
Någon mäktig, här och nu.
Är Laura Bush där ute?
Nej, det är hon inte.
Kan du ringa henne?
Laura slutade svara på mina samtal när boken kom ut-
- som hävdade att min dotter är monstret-
- som skapade monstren som skrämmer skiten ur halva landet.
Är det sant?
Ja.
Men jag är inget monster.
Jag är buddhist.
Va?
Du måste gå härifrån.
Om pressen får reda på att du är här kommer de...
Sluta, mamma. Lyssna noga.
Yakuzan är ute efter mig.
Åh, älskling.
Paul?
Jag har några frågor om din dotter.
Har hon besökt dig?
Yakuzan?
Ut!
- Var är din dotter? - Jag vet inte.
Kom igen!
- Kom igen! - Spring, älskling!
Vad gör du här ute, min älskade?
En dag kommer du också att begravas här.
Jag ville inte kämpa.
Men jag ser ingen utväg. Gör du?
Nej.
Jag har älskat dig sedan jag först såg dig.
Så länge jag kan minnas.
Du är min första och enda kärlek.
Och du är min.
Jag kommer att överleva det här kriget, Caroline.
Och när det är över-
- så ska jag återvända till dig-
- och till barnen.
Jag lovar dig.